Ідея цих творів належала Миколі Бернару, редактору петербурзького журналу Nuvellist. У січні 1882 Бернард надіслав листа Чайковському з проханням написати для Nuvellist, «на прохання передплатників», шість п'єс для фортепіано; якщо композитор погоджувався, чотири з них мали б мати назви Ноктюрн, Сни, Салонний вальс і Російський танець. Вирішивши проблему з видавцем, композитор написав п’єси Op. 51 (TH 143; ČW 175–180) у серпні та вересні 1882 р.
З назв, запропонованих Миколою Бернаром, Чайковський зберіг лише одну, «Салонський вальс», яка була опублікована першим номером. Усі п’єси були опубліковані Петром Юргенсоном у листопаді 1882 року.
№ 4 був переглянутою версією Nathalie-Valse, написаної в 1878 році. У 1882 році композитор переписав і розширив цей вальс і змінив назву на Natha-Valse, давши йому віртуозний стиль, більш придатний для концертного виконання
Інформація про оригінальне видавництво та номери табличок пропущені в передруку Включає виноски російською мовою (кирилицею). Nathalie-Valse (оригінальна версія Natha-Valse, No.4) знаходиться на стор.32-33.